A legsötétebb zenék istentelen arcai
A norvég sarkkör zenéjét alapjaiban határozza meg a féléves sötétség. A black metal talán az egyik utolsó, a punk örökségére méltó műfaj, mely minden ízében, minden hangjában a pusztulást hordozza magában. Az északi hidegvérben rejlő brutalitás ragadta meg a norvég fényképész, Jonas Bendiksen fantáziáját is, mikor Singing Norvergian Singers nevű nagyítás-szériája megalkotásákor.
![](https://openairradio.hu/wp-content/uploads/2016/10/bm3.jpg)
![](https://openairradio.hu/wp-content/uploads/2016/10/bm6.jpg)
![](https://openairradio.hu/wp-content/uploads/2016/10/bm4.jpg)
![](https://openairradio.hu/wp-content/uploads/2016/10/bm7.jpg)
![](https://openairradio.hu/wp-content/uploads/2016/10/bm5.jpg)
A black metalnal nincs norvégabb jelenség. A minden egyes lefogott hangjával, repesztett cintányérjával és vicsorított metszőfogával a világegyetem destrukciójára bazírozó műfajban rejlő lehetőséget ugyan sokan észrevették már, azonban szinte csak a sarkköri peremterületekről származók képesek méltó mód kibontani.
Elég csak a kilencvenes évek hőskorára a Mayhem-re, a Burzum-ra vagy a Darkthrone-ra gondolni, de az sem árt, ha eszünkbe jut az a Mayhem gitárosának 1993-as, rituális, a Burzum béli Varg Vikernes által való meggyilkolása vagy mindazon templomgyújtogatások, melyekben mindhárom zenekar tagjai részt vettek.
Ugyan a műfaj azóta exportcikként sokat konszolidálódott, a közeg veterán szereplői a mai napig sziklából faragott emberek. Ezt a tényt lovagolta meg a norvég fényképész, Jonas Bendiksen, aki egy egész sorozatot áldozott a black metal zenészportrék nagyításainak. Az eredmény magáért beszél.